Dette er Alfred Hitchcock som taler.
Tidligere har jeg gitt dere mange ulike typer spenningsfilmer.
Men denne gangen vil jeg at dere skal se en som er annerledes.
Forskjellen ligger i det faktum at dette er en sann historie.
Hvert eneste ord.
Og den inneholder elementer som er underligere enn all den fiksjonen-
-som fins i mange av de thrillerne jeg har lagd tidligere.
Tidlig om morgenen den 14. januar 1953.
En dag i Christopher Emanuel Balestreros liv han aldri vil glemme.
FEIL MANN
-Vi ses senere. -God natt.
-God natt, Mr. Rotunda. -God natt, John.
-God natt, Manny. -God natt, John.
HESTELØP PÅ HIALEAH
Familiemoro REIS FØRSTEKLASSE TIL FORD-PRISER
For New York-familien er dette sparebanken med ekstrautbyttet
EKSPRESS - LOKALTOG
Hei, Manny. Står til med familien?
Morn, Stan. Bare bra, takk.
-Hva skal det være? Det vanlige? -Det samme.
Jeg kommer til bordet med ristet brød.
Takk.
-Å, Rose. Vekket jeg deg? -Jeg var alt våken.
Er det noe galt?
Det er bare disse tennene.
Jeg har ikke vært våken hele tiden.
Det gjør vondt, hva?
Ikke så mye.
Det er prisen som gjør mer vondt enn noe annet.
I dag fortalte tannlegen hva det ville koste.
Å ja?
300 dollar for de fire visdomstennene.
Det er mye penger. Men sånn som prisene er nå-
-er det kanskje ikke så urimelig.
Han ga meg til og med en leksjon i utviklingshistorie.
Det er visst sånn at menneskene holder på å få mindre kjever-
-og færre tenner.
Men tennene leder på kjevene.
Så alle har flere tenner enn de har bruk for.
Derfor har jeg fire inneklemte visdomstenner.
Du ser nærmest perfekt ut for meg.
Hvis utviklingen kan skape deg, gjør den en god jobb.
Vi trenger ikke klage på noen inneklemte tenner.
Ja vel, så klager vi ikke på det. Hvordan betaler vi det?
Vi har hatt store legeregninger tidligere.
Jeg vet det, Manny. Men jeg trodde at det var slutt på alt det.
Vi låner penger, så bruker vi år-
-på å betale det ned igjen.
Dermed forblir vi blakke.
Hva er det? Et kryssord?
En liten lek jeg leker.
Jeg velger morgendagens vinnere-
-og skriver ned hva jeg satser her ved siden av.
Neste dag finner jeg ut hvor mye jeg har vunnet eller tapt.
Jeg ante ikke at du likte hester.
Det er aritmetikken jeg liker, skatt.
Det er nok musikeren i meg.
Vi er alltid fascinert av matematikk.
Vi kan ikke lese, men vi kan regne.
Det ville vært fint om du kunne vunnet 300 dollar til oss.
Jeg har innsett at det jeg får, må betales.
Vi vinner ikke 300, men vi låner dem.
Hver gang vi kommer på beina, skjer det noe-
-som slår oss i bakken igjen.
Det er livet, skatt. Det er sånn det er.
Stort sett er vi ganske heldige.
-Er vi det? -Ja visst.
Vi elsker hverandre.
Vi har to fine, intelligente gutter.
Jeg har en jobb jeg liker.
Det går ganske bra for oss, bortsett fra denne tannpinen.
Du gjør alt bra igjen.
-Er vi heldige mennesker? -Visst er vi det.
Og det heldigste som har skjedd meg, var å finne deg.
Å, Manny.
Iblant er jeg så redd når jeg venter på at du skal komme hjem.
Men jeg kommer alltid hjem, ikke sant?
Vi får få oss litt søvn.
-Får du sove nå? -Jeg tror det.
-Vil du sitte her litt? -Ja visst.
Vet du at du har spart opp noen penger?
Har jeg det?
-Hvor da? -I forsikringspolisen.
Jeg har lånt på min, men din er urørt.
Tror du det er nok?
Jeg må spørre, men jeg tror det holder for det meste.
-Hvem spør du? -Jeg går og finner det ut i dag.
Så flott!
Mor! Mor!
De ungene... Ja!
Ja, hva er det?
Kan du si at Greg ikke skal spille munnspill mens jeg øver?
-Greg? Greg? -Kan du si det til ham?
-Gregory? -Ja, mor.
Ikke spill munnspill mens Robert spiller piano.
Men jeg spilte det samme!
-Gjorde han det? -Han tror det, men...
Jeg gjorde det!
Du skal ikke spille, om det så er det samme!
-Han sitter i skapet og bråker! -Hva er alt dette?
Robert spilte piano, og Greg ødela for ham.
-Det gjorde jeg ikke! -Jo!
-Jeg spilte det samme. -Det gjorde du ikke!
Vet du hva, Bob? For meg virket det-
-som i den siste delen Greg spilte-
-fant han melodien.
-Prøv igjen, Greg. -Jeg kan ikke nå.
Nei, du kan bare når jeg spiller!
Vær nå rettferdig, Bob. Han prøver å irritere deg-
-men han spilte jo Mozart.
-Det gjorde jeg! -Ja visst.
Du gjorde det veldig bra, til du lot ham få deg ut av det.
Du har et virkelig talent.
Så kanskje Greg også har det.
Ville ikke det vært fint?
-Dere kunne spilt sammen. -Var jeg flink?
Ja visst.
Ikke la noe få deg ut av fatning.
Du skal ikke hamre på pianoet og så gi opp.
Du var veldig flink, bortsett fra det.
Det står at Mozart skrev dette da han var fem.
Da bør jeg kunne spille det. Jeg er åtte.
Jeg er fem, så jeg burde kunne skrevet det.
Vet dere hva? I dag tar vi oss tid til musikktimer.
Bob på piano.
-Greg på munnspill. -Meg først!
Hver time varer i et kvarter, og Gregs...
Hallo?
Hallo, mor.
Hvordan har pappa det?
I dag?
Det kunne jeg vel, men jeg har et ærend først.
Det blir ikke noen lang visitt.
Og jeg må dra tidlig.
Jeg har lovet guttene musikktimer-
-før jeg går på jobb i kveld.
Hva om jeg kommer rundt halv fire og drar igjen ved firetiden?
Ha det, mor.
Mor sier at pappa ikke er frisk. Hun ber meg komme innom.
Jeg går til forsikringsselskapet, så til pappa-
-og så kommer jeg hit så fort jeg kan.
-Var det 4. januar du først svarte? -Det stemmer.
-Dere bor ennå i 55th Street 6342? -Ja, det gjør vi.
Ja vel. Kan du underskrive her?
-Er det alt jeg må gjøre? -Det er alt.
-Adjø, da. Takk skal du ha. -Adjø. Takk.
Jeg lurte på om du kunne se på polisen for meg-
-og si meg hvor mye vi kan låne på den.
-Rose Balestrero? -Ja. Det er min hustru.
Jeg lurer på...
Kan du vente mens jeg sjekker noe?
Ja. Ja da, jeg venter.
Ikke se alle på en gang.
Jeg hørte ikke.
Jeg tror mannen i luken er den mannen som har vært her før.
-Mannen som..? -Ja, det er jeg sikker på.
Miss James?
Det er en mann i luken nå.
Og Peggy tror at det var han som rante deg.
Han sier han vil vite-
-hvor mye han kan låne på konas polise.
Jeg tør ikke se.
Det er den samme mannen.
Hva kan vi gjøre?
Se på ham.
Jeg ser ikke på ham nå.
Så du kan se på ham.
Jeg tror ikke jeg klarer det.
Hva skal jeg si til ham?
Jeg går ikke i nærheten av den luken!
-Bare se på ham. -Jeg tror jeg besvimer...
Ann.
Det er den samme mannen.
Jeg skal sitte rett her.
Snakk med ham om polisen.
Si at han antakeligvis vil få lånet.
Men at hans kone må komme hit.
Mr. Balestrero.
-For du er vel Mr. Balestrero? -Ja.
Jeg kan ganske raskt gi deg den summen som kan lånes på denne.
Summen stemmer overens med antallet innbetalinger fra din kone.
Jeg har sjekket summen.
Ja vel, jeg forstår.
Det faktiske lånet krever jo den forsikredes underskrift.
-Så hun må komme hit? -Ja.
Din kone må komme til kontoret.
Jeg forstår. Hun kan komme.
Hvor lang tid tar det å få lånet i orden?
Det er bare snakk om noen dager.
-Mange takk. -Bare hyggelig å kunne hjelpe.
-Har han gått? -Ja.
-Hvor er Miss Duffield? -lnne hos Mr. Wendon.
Der er årsaken til at han ikke gjorde noe.
Det var mannen som ranet deg for en stund siden, hva?
Jeg er nesten sikker. Hva tror du?
-Jeg... -Så Miss Duffield det?
-Hun har gått inn dit. -Hun...
Hun sier at han kom inn i rommet på en veldig underlig måte.
Han stakk hånden i lommen-
-og alt han tok ut, var et sammenbrettet papir.
Han sa at han bare ville ha et lån på sin kones polise.
Jeg ringer hovedkontoret.
Kanskje du og pappa kan komme på søndag.
Jeg håper det, Manny. Det var snilt av deg å komme helt hit i dag.
-Ciao, mamma. -Ciao.
Jeg ville sette pris på om dere damer kan vente hjemme.
Vær nær telefonen, så ringer jeg i løpet av et par timer.
Ja vel, da henter vi ham.
Du kjenner pappa. Han sa halv seks, og han er alltid presis.
Mamma? Når kommer pappa hjem?
-Halv seks. -Hvem er det?
Rundt halv seks, tror jeg.
-Hvem er det som ringer, Robert? -En mann. Han sa ikke hvem han var.
Hvor mye er klokka?
Den er fem på halv seks.
Hvis han går oppover trappa, er det nok ham.
Hva tror du de kaller ham til daglig?
Vel, fornavnet hans er Christopher. Så det er nok Chris.
Hei, Chris.
Heter du Chris?
-Roper du på meg? -Heter du-
-Christopher Emanuel Balestrero? -Ja, det gjør jeg.
Vi vil snakke med deg. Vi er fra politiet.
-Hva gjelder det? -Du må bli med og hjelpe oss litt.
Jeg er på vei hjem. Jeg vil gjerne si til min kone hva jeg skal.
Du får bli med oss og si fra til henne senere.
-Hvor er det? -110. politidistrikt.
-Det tar ikke lang tid? -Det bør ikke det.
-Jeg skulle sagt fra til kona. -Det går bra, Chris. En ren rutinesak.
Bli med til stasjonen, så forteller vi om det.
Fant ham utenfor en spritbutikk.
Så ham ta noe uten å betale.
KRIMINALBETJENTER
Sitt ned, Chris.
-Her? -Greit.
Vel...
Du lurer selvsagt på hvorfor du er her, Mr. Balestrero.
-Ja, det gjør jeg. -Jeg skal fortelle om det.
Det har vært en rekke ran i nabolaget-
-og alle er begått av samme mann.
Det har kommet signalementer på den mannen.
Vi er blitt gjort oppmerksomme på at signalementet passer på deg.
-Passer signalementet på meg? -Det stemmer.
-På raneren? -Jepp.
Det er sprøtt. Sprøtt!
Ja visst. Ut fra det du sier, er hele greia en stor feiltakelse.
Hvorfor holdes jeg her?
Alt må gjøres ut fra visse prosedyrer, forstår du.
Folk kommer med anklager, og vi må se på saken.
-Se om det ligger noe i det. -Jeg er helt uskyldig.
Vi kan ikke tro noen på deres ord der, vet du.
Vi må renvaske deg før du kan få gå.
-Hvordan renvasker dere meg? -En ren rutinesak.
Men jeg skal si deg noe.
En uskyldig mann trenger ikke uroe seg.
Det er fyren som har gjort noe galt, som må bekymre seg.
-Det er én ting. -Ja vel?
Jeg har aldri kommet sent uten å ringe.
-Og jeg er alltid presis. -Det skal vi ta oss av.
Det er noe vi vil at du skal gjøre for oss.
Vi vil at du skal besøke et par butikker-
-hvis du ikke har noe imot det.
-Ikke hvis det hjelper til. -Det er mulig.
Det er godt mulig. Kom, så går vi.
Hva gjør du på Stork Club?
Spiller i orkestret. Jeg er bassist.
Du har vel et skikkelig hett liv der, hva?
-Hva mener du? -Kvinner, sprit-
-dans. Alt sånt. -Jeg drikker ikke.
-Ikke det? -Og jeg danser jo ikke der.
Jeg spiller bare i orkesteret.
-Er det denne? -Ja, det er det.
-Kjenner du til dette nabolaget? -Ja. Jeg har vært her.
-Har du vært i denne butikken? -Nei. Spritbutikken? Nei.
Kan du gå inn i spritbutikken.
Gå til den innerste delen av butikken, snu og kom tilbake.
-Inn..? -Gå inn.
Gå til den innerste delen av butikken, snu og kom tilbake.
-Vil ikke det se rart ut? -Nei.
Du hjelper oss bare.
Fyren i butikken venter deg.
Skal jeg ikke si noe?
Du kan hvis du vil, men det er ikke nødvendig.
-Var det i orden? -Sett deg i bilen.
-Lenny's? -Ja, det stemmer.
-Er kona med på Stork Club iblant? -Nei.
Vi har to barn. Og selv uten dem...
-Selv uten dem hva da? -Det koster penger.
Hva koster så mye? lnngangspenger?
Nei, det er ikke inngangspenger der.
Men folkene som går dit, er velstående.
De har dyre klær. Alt man kan bestille, er dyrt.
Men du har jo hatt mye penger iblant.
Nei, det har jeg aldri.
Jeg vil at du skal gjøre det samme om igjen.
-I butikken? -Ja, de venter deg.
Bare gå inn. Samme opplegget.
Vent nå litt.
-Er du fra 110. distrikt? -Ja, sir.
-Kan jeg hjelpe deg med noe? -Nei, nei. Politiet sendte ham hit.
-Gjenkjenner du ham? -Vel...
Å nei, du var jo ikke her på juIaften.
Men jeg var her da den fyren kom hit i november.
Vil du at han skal gå opp og ned igjen?
Ja.
Kan du gjøre det om igjen? Gå tilbake uten hatt.
Nå?
Jøss, jeg vet ikke.
Ja vel, du kan gå.
-Hva var..? -Fikk du vekslepengene dine?
Nei. Si meg...
-Jeg ringer deg. -Ja visst, sir.
Ja vel, til den neste.
Det er over en time siden jeg ringte sist, svigermor-
-og han har ennå ikke kommet.
Det må ha skjedd en ulykke.
-Mor! Far! -Vær stille!
Mor! Kom nå!
Vær nå stille! Jeg snakker i telefonen!
Nei da, det er bare guttene.
Ja, jeg ringte alle sykehusene.
Men de hadde ingen som stemte med beskrivelsen.
Dette ligner ikke Manny.
Kunne han ikke komme hjem, ville han ringt.
Du trenger neppe uroe deg for Manny, Rose.
Iblant var jeg bekymret for ham.
For han er jo så presis at man aldri venter at han skal være sen.
Jeg vil spørre deg om noe.
Har du noen gang vært på kontoret til Forente livsforsikring-
-i Victor Moore Arcade-bygget?
Jeg var der i dag.
Hvorfor dro du dit?
Jeg skulle finne ut hvor mye jeg fikk lånt-
-på min kones forsikringspolise.
Hun trenger å få gjort mye arbeid på tennene.
Og tannlegen sa at det ville koste 300 dollar.
Jeg ville finne ut hvor mye jeg kunne låne.
-Har du vært på det kontoret før? -Ja.
Vi har fire poliser der, på meg selv, min kone og de to guttene.
Vi har en hver. Det var streik for en tid siden.
Innsamlerne streiket, så jeg var på kontoret for å betale premien.
-Det er lenge siden. -Hvor lenge siden?
Omtrent et års tid.
Er det et år siden du har vært på kontoret?
-Jeg var der i dag. -Men før det-
-hadde det gått et år. -Ja.
Og i dag skulle du be om et lån?
-Ja. -Så du trenger penger?
Ja, jeg sa jo det. Til tannlegen.
Hvor mye tjener du i uka på Stork Club?
-85 dollar. -Er det nettolønna?
-Ja. -Spiller du på hester?
Spiller?
Jeg har gjort det, men ikke så ofte.
Hvor ofte.
-Tre eller fire ganger. -Ikke mer enn det?
-Jeg tror ikke det. -Er du ofte på veddeløpsbanen?
En venn fra Stork Club er der på fridagene sine.
-Jeg har vært med et par ganger. -Har du noen gang lånt penger?
-Ja, det har jeg. -Når var sist gang?
I fjor-
-lånte jeg $50 av Homewood finansieringsselskap.
-Da vi skulle på ferie. -Betalte du det tilbake?
-Ja. -Var det vanskelig å betale det?
Det er alltid hardt å betale tilbake lån.
Hvor stor gjeld har du?
-I øyeblikket, mener du? -Ja, i øyeblikket.
Å, det er ikke så mye nå.
-Noen regninger. -Hvor mye?
-45 dollar, tror jeg. -Kanskje 100?
-Nei, så mye kan det ikke være. -Mindre enn hundre?
Jeg er sikker på det er mindre enn 50.
Antakeligvis under 40. Kanskje under 30. Jeg vet ikke.
-Vrient å si når jeg ikke... -Ikke hva da?
Blir jeg anklaget for noe?
Hvem sier at jeg er en raner eller ligner en? Og i hvilket ran?
-Har jeg ikke rett til å få vite det? -Jo visst.
Jeg skal si det.
Flere vitner har identifisert deg-
-som mannen som rante Forente livsforsikring-
-i Victor Moore Arcade-bygningen.
Du er blitt identifisert som en som rante dem for 71 dollar-
-den 18. desember og "200 den 9. juli i fjor.
To ganger sier de at du var der. Sist gang-
-for under en måned siden. Men det stemmer vel ikke?
Nei. Jeg har aldri gjort noe...
-Har du blitt pågrepet før? -Nei!
Hvem sier jeg gjorde det?
Du skal få møte vitnene.
Er du uskyldig, har du intet å frykte.
Vi vil gi deg alle mulige sjanser.
Det er sånn vi gjør det her.
Og det er én ting du kan gjøre for oss-
-som vil gjøre det mye lettere for både oss og deg.
Fyren som begikk disse ranene, leverte en lapp-
-til piken i luken.
Jeg skal si hva som sto på den lappen.
Hvis du kan skrive det for oss, er det til stor nytte-
-for å vise om du er den samme mannen.
Du sier at du ikke er den mannen.
Så visst ikke.
Da har du ikke samme håndskrift som ham.
-Kan du gjøre det? -Ja, det kan jeg.
Gi ham papir og blyant.
Jeg skal lese ranslappen.
-Ja vel. -Klar?
Ja.
En uskyldig mann har ikke noe å frykte. Husk det.
Det sto ikke på lappen. Det er bare noe jeg sier til deg.
Dette er lappen:
"Jeg sikter på deg med en pistol.
Vær stille, så blir du ikke skadet.
Gi meg pengene fra kontantskuffen. "
Jeg vil være helt åpenhjertig, Manny.
Så jeg kan si det nå:
Det er en viss likhet mellom din skrift og den lappen.
Det stemmer.
-Har du noe imot å skrive det igjen? -Nei, sir.
Jeg vil gi deg alle sjanser.
Her er ordlyden:
"Jeg sikter på deg med en pistol.
Vær stille, så blir du ikke skadet.
Gi meg pengene fra kontantskuffen. "
Det er noe av det merkverdigste jeg har sett.
Se på dette.
Dette ser ikke bra ut for deg, Manny. Virkelig ikke bra.
Ser du det?
Jeg syns du har rett til å vite det, så jeg skal si det.
Jeg skjuler ikke noe for deg.
Her er tre papirlapper.
Her er den lappen som raneren ga piken i luken.
Dette er den første du skrev etter mitt diktat.
Den har den samme ordlyden.
Det er en viss likhet i skriften, men det betyr ikke så mye.
De fleste skriver ganske likt med store bokstaver.
Men det var likt nok til at jeg ba deg skrive det om igjen.
Og da skjedde noe veldig merkelig.
Jeg legger ned den første lappen du skrev.
Og så skal jeg vise deg den andre.
Les den for meg, Manny. Les den høyt.
Les nøyaktig det som står på papiret her.
Den andre lappen du skrev.
-Er dette din skrift? -Ja, sir.
Les det.
"Jeg sikter på deg med en pistol.
Vær stille, så blir du ikke skadet.
Gi meg pengene fra kontant... "
SKUFF
Du leste ikke det siste ordet.
Jeg mente å skrive "skuffen". Jeg hadde det vel travelt.
Jeg utelot "en".
Og det var skrevet nøyaktig sånn på ranslappen.
-Hvordan forklarer du det? -Min feil.
Og ranerens.
Og det er tilfeldigvis den samme feilen.
Finn ut om vitnene er kommet for å identifisere ham.
Jeg får legge på, da.
Det er mulig han prøver å ringe nå.
Ja vel. Det skal jeg.
Adjø.
Ja vel, Manny. Kom igjen.
Se nøye på mennene i naborommet.
Jeg vil at du skal telle.
Se på mennene fra høyre mot venstre.
Tell dem.
Og når du kommer til den du kan identifisere-
-stopper du.
En, to, tre...
Fire.
-Er du sikker? -Fullstendig.
-Så, Mrs... -Vær så snill. Ikke si navnet mitt.
Nei vel, det skal jeg ikke.
Se nøye på mennene i naborommet.
Tell dem fra høyre.
Se nøye på dem.
Når du kommer til den du kjenner, stopper du.
En, to, tre...
Fire.
Er du helt sikker?
Ja.
Det var alt. Vi skal ikke holde dere her lenger i kveld.
Og takk.
Manny?
Positiv identifikasjon.
Her er de to lappene.
Dette er originalen, og her er kopien.
Nå, Manny?
-De kaller deg Manny, ikke sant? -Jo, sir.
-Skrev du denne kopien av lappen? -Ja, sir.
-Med feilen? -Ja, sir.
Pikene identifiserte deg.
De så deg på kontoret, og de så deg her.
Ingen vits i å gå rundt grøten. Rante du kontoret, får du si det.
Men jeg gjorde ikke det.
Du var på det kontoret i dag.
Ja, jeg dro dit for å be om et lån på min kones polise.
Du bør finne på noe annet. Noe mer troverdig.
Men det er sannheten!
Vil du ha det sånn?
Hva kan jeg..?
Ser du ikke at jeg prøver å si sannheten?
Ja vel, Manny.
Med de bevisene vi har her-
-må vi bare sperre ham inne.
Hva kan jeg gjøre?
Kan du si oss noe annet, vil vi høre på deg.
Bil med bort hit, Manny.
Legg hatten og frakken på den stolen.
Gi meg din høyre hånd.
Slapp av.
Tørk av hendene med denne.
Kom igjen, Manny.
Ta hatten og frakken.
Vi anholder ham for ran, førstebetjent.
-Ja vel. Hva heter han? -Christopher Emanuel Balestrero.
-Alder? -38.
-Gift eller enslig? -Gift.
Adresse?
78th Street 4024, Jackson Heights.
Bruker du narkotika?
Nei.
-Hva er siktelsen? -Væpnet ran.
Forente livsforsikring, New York.
Stjal 71 dollar.
-Ja vel. Ransak ham. -Legg frakken på rekkverket, Manny.
Seks dollar...
17 cent.
Hva mer har du?
Jeg har min kones livsforsikringspolise.
Her er kvitteringen.
Du kan beholde rosenkransen hvis du vil.
Kom igjen, Manny.
-Jeg har ikke fått ringt min kone. -Det er ordnet.
Gi meg slipset ditt.
Selvsagt har vi vært urolige.
Ja, konstabel.
Jeg heter Conforti. C-o-n-f-o-r-t-i.
Og jeg er svogeren hans.
Jeg forstår.
Ja, sir.
Ja.
Ålreit. Takk.
Ja. Adjø.
-Gene? -Vent litt.
Jeg må vite at jeg har oppfattet det riktig.
Manny er satt inn for ranet på Forente livsforsikring i New York.
-Arrestert? -Jeg visste at det var noe sånt.
Han er anholdt og satt i arresten på stasjonen i 110. politidistrikt.
Kan jeg besøke ham?
Ikke i kveld. Han blir framstilt-
-i forhørsretten klokka ti i morgen.
-Da må han overnatte i arresten. -Ja. De sa det.
-Hvor er denne rettssalen? -Jeg vet ikke.
-Det må vi finne ut. -Hvordan kunne det skje Manny?
Er du sikker på at du hørte riktig?
Jeg skrev ned det mannen sa.
Han sa at Manny var anholdt for et ran?
Ja.
Forente livsforsikring...
-Du vet, kontoret nede i... -Jeg vet hvilket kontor det er.
-Det er ufattelig. -De vil finne ut at han er uskyldig.
Alle vet at han må være det.
-Hvordan kan noe slikt skje? -Noe må ha gått galt.
Noen må si det til dem.
Vi drar dit i morgen.
I morgen.
Alle sammen ut!
Kom igjen, så går vi.
Hallo, Manny. Bli med meg.
POLITI
Gå til siden.
Gå fram foran mikrofonen.
Edward Ray, East 118th Street 97.
Hva med deg? Vil du fortelle oss om dette?
Har du vært pågrepet før?
-Jepp. -Den 8. juni 1942.
Pågrepet for innbrudd av betjent Bard, enhet åtte.
Dømt til delstatsfengslet av dommer Fell, Manhattan fylkesrett-
-i fem til ti år.
-Er du fortsatt prøveløslatt? -Nei.
-Gå til siden. -Denne veien, ikke den.
Neste sak.
-Queens 1. -Queens 1.
Denne veien, takk.
Stå foran mikrofonen.
Ta av deg hatten.
Christopher Emanuel Balestrero.
Adresse 78th Street 4024, Jackson Heights.
Væpnet ran. Rent rulleblad.
-Har du vært pågrepet før? -Nei.
Mannen holdes for avhør av statsadvokatens kontor.
Han skal avhøres av statsadvokaten. Gå til siden.
-Neste sak. -Gå ned.
Denne veien.
Brooklyn 4.
Bort hit. Still deg foran mikrofonen.
Ta av deg hatten.
En siktelse for grovt tyveri...
Siktede løslates.
Rose.
Sak nummer 98: Christopher Balestrero.
Konstabel, hev høyre hånd.
Sverger du på at din erklæring er sannferdig?
-Ja. -Jeg er siktedes forsvarer.
-Har du sendt et frammøtevarsel? -Ja, sir.
-Avstår du fra å lese siktelsen? -Ja.
-Hva er din erklæring? -Ikke skyldig.
Kan du sette dette opp for en høring den 2. februar?
Ja vel, 2. februar.
Kausjonen settes til 7500 dollar.
Kan du sette et lavere kausjonsbeløp?
Han har rent rulleblad, han er gift, har familie og fast jobb.
Dette er et væpnet ran, dommer. Det vil være-
-minstekausjonen i en slik sak.
-Anmodningen er avslått, advokat. -Send ham nedenunder.
Sak nummer 98:
Sam Chulex.
Konstabel, hev høyre hånd.
Sverger du på at din erklæring er sannferdig?
Jeg antar at jeg ikke forsto hva som skjedde.
Du blir i arresten for å bli stilt for en storjury.
Kausjonen er satt til 7500.
-Kausjon? -Ja.
Kan jeg slippe ut?
Hvis kausjonen blir stilt.
Men 7500...
Hvem kan reise det?
Du har vel slektninger, hva?
Får jeg ikke treffe min kone?
Hun må til Long Island byfengsel.
Da går vi, menn.
Seymour.
Underskriv her, og så her.
Ward.
Underskriv her.
Gå foran.
Ja vel, da går vi.
Ja vel, kom igjen.
Alle er for forbrytelser.
Disse karene også.
Balestrero, Christopher.
Ta av deg hatten.
Adresse?
78th Street 4024, Jackson Heights.
-Alder? -38.
-Yrke? -Musiker.
-Født hvor da? -I New York.
Vent der.
Balestrero.
Ja vel, kausjonen er stilt.
Er alt i orden?
Hvem stilte kausjonen?
Det var stort sett Gene og Olga, skatt.
Dette glemmer jeg aldri, Olga. Aldri.
Du klarer deg bra nå, gutt.
-Vennen min. -Å, skatt.
Du aner ikke hvor sterkt jeg trengte deg.
Manny? Hva er det?
-Jeg føler meg... -Vi må få ham til bilen.
Manny.
Vi skal hjem nå.
Jeg skal gi deg kaffe og lasagne, og...
Manny? Går det bra med deg?
Det går bra.
-Du skulle bare visst. -Jeg vet det.
Jeg vet det.
Hva er det, Manny?
Jeg kom til å huske politibilen som sto der borte-
-for omtrent en million år siden.
Det går bra. Du er hjemme nå.
-Pappa! Pappa! -Hei, pappa!
-Pappa! -Hei, pappa!
Vi har ventet på deg!
Kan du få i deg litt varm mat?
Det jeg vil ha akkurat nå...
-Kan jeg ta det senere, mamma? -Ja visst.
-Jeg må legge meg nedpå en stund. -Da er det akkurat det du bør.
Kom inn, Bob.
Sa mor hva som skjedde?
Nei.
Jeg ble pågrepet for noe jeg ikke har gjort.
Du trenger ikke si det.
Jeg hørte hva de sa i telefonen.
Du er verdens beste pappa, pappa.
Jeg gjør mitt beste, Bob.
-Takk for at du sa det. -Du er den beste.
Jeg håper du aldri trenger å gjennomgå noe sånt.
Må du det, håper jeg at du har en sønn-
-som min å komme tilbake til.
Jeg ante ikke hva guttene mine betydde før dette.
Pappa!
Du burde få deg litt søvn nå.
Ja.
Advokaten i forhørsretten anbefalte en Mr. O'Connor.
Han sa vi burde kontakte ham straks.
Hva sier Manny?
Jeg har ikke nevnt det. Han er for sliten til å tenke på slikt nå.
Sa den advokaten hvor vi finner Mr. O'Connor?
Ja. Han har et kontor i nærheten, i Victor Moore Arcade.
Kan du ikke ringe ham?
Jeg vet da ikke hva jeg skal si til ham.
Du må tenke over hva du skal si.
Du har alltid sagt at jeg ikke må gå ut uten jakke, mamma!
Hvorfor gikk du og bestemor ut i bakgården?
Hallo. Jeg lurte på om jeg kunne få snakke med Mr. O'Connor.
Nei. Mr. O'Connor har forlatt kontoret og er ikke ventet tilbake i dag.
-Jeg vet han vil snakke med meg. -Haster det?
Jeg tror han hadde tenkt å gå rett hjem.
Ja vel. Takk.
O'CONNOR FRANK D advokat
Vi burde få to musikktimer i dag fordi vi ikke fikk noen i går.
Han gir oss timer så snart han kan, men ikke nå.
Å, hallo. Er Mr. O'Connor der?
Jeg lurte på om du kunne...
Å ja. Er dette Mrs. O'Connor?
Vel, Mrs. O'Connor...
Jeg ringer fordi vi har problemer.
Og jeg fikk høre at din ektemann kunne hjelpe oss.
Nei, nei. Jeg vil gjerne fortelle deg om det-
-hvis jeg bare kan finne et sted å begynne.
Min ektemann spiller kontrabass på Stork Club.
God ettermiddag. Mr. Balestrero?
Mrs. Balestrero?
Denne veien, takk.
Mr. og Mrs. Balestrero.
-Hallo. -Hallo.
-Dette er min ektemann. -Hallo.
-Frank O'Connor.
-Dette er Mr. McKaba. -God dag.
Sitt ned.
Da ses vi senere.
-Ja vel, Frank. -Vær så god.
Etter at du ringte min kone, Mrs. Balestrero-
-har jeg foretatt visse innledende undersøkelser.
Og fakta ser generelt ut til å være som du sa.
Alle vet at Manny må være uskyldig.
Alle på Stork Club vet at han er uskyldig.
Jeg snakket med Mr. Billingsley.
Han ba deg ikke uroe deg.
Tar du så saken?
Det er det vi skal avgjøre her.
Hva er det du ønsker? Beviser på at Manny er uskyldig?
Vi har vært gift i ni år.
Og vi har aldri vært fra hverandre i mer enn to dager.
Hadde Manny gjort noe galt, ville jeg visst det.
Og jeg vet han ikke har det.
Det jeg først vil ha, er Mannys egen historie.
Den fulle historien om ham.
Livet hans, arbeidet og alle hendelsene-
-fra han gikk til forsikringsselskapet for å låne på din polise.
-Kan du gi meg det? -Ja visst, Mr. O'Connor.
Dette er jo en gammel historie for deg.
Men alt er nytt for meg, så ta det rolig.
Mrs. Daily, jeg vil at du skal notere Mr. Balestreros forklaring.
Ja vel, Mr. Balestrero.
Vi begynner med bakgrunnen din.
Begynn med fullt navn og adresse.
Jeg heter Christopher Emanuel Balestrero.
Jeg bor i 78th Street 4024 i Jackson Heights-
-sammen med min kone og to gutter...
Det var alt jeg trengte, Mr. Balestrero.
-Jeg tar saken. -Så fantastisk, Mr. O'Connor.
Vi har jo-
-ett problem-
-som jeg nok må nevne.
Jeg har liten erfaring med straffesaker-
-og vil få problemer mot en dyktig aktor.
Vi stoler på deg, Mr. O'Connor, og du på oss.
Vi kan ikke kreve mer.
-Det er pengeproblemet som... -Ja da. Men-
-det tenker vi ikke på.
La oss konsentrere oss om å vinne saken.
Hvis vi klarer det, vil resten ordne seg.
Nå...
Jeg...
Jeg vil at dere to skal dra hjem-
-og grave dypt i hukommelsen og alle nedtegnelser dere måtte ha-
-og finne ut nøyaktig hvor dere var og hva dere gjorde-
-på de to viktige datoene, da forsikringsselskapet ble ranet.
Vi vet hvor vi var den første datoen.
Vi var på ferie på et hotell ute på landet.
Husker du hva dere gjorde den spesielle dagen?
-Ikke uten videre. -Ikke det?
Mr. Ferraro kan kanskje hjelpe oss.
Han eier hotellet.
Kan dere ikke dra dit begge to og undersøke det grundig?
Vi kan kanskje bruke Genes bil.
Vi må ikke oppholde Mr. O'Connor, Rose.
Ja. Adjø. Mange takk.
Adjø.
-Takk, Mr. O'Connor. -Adjø, Mr. Balestrero.
Selvsagt. Dere var her de fire dagene.
Men det var så mange gjester her at jeg ikke kan sverge på-
-hvor noen var på en spesiell dato.
Den 9. juli er fødselsdagen min!
Ja. Men vet du hvor Manny var på den dagen?
-Nei... -Jeg husker det.
Du hadde fødselsdagskake, og du skulle ha selskap-
-under epletreet. -Nei. Vi holdt det inne.
Fordi det regnet. Det husker jeg nå.
Det øsregnet hele dagen.
-Ikke det at det... -Var det den dagen det regnet?
Det var...
Det regnet bare én dag mens vi var her.
Vi spilte kort fordi det regnet så kraftig.
Vi var fire som satt ved det bordet og spilte hele dagen.
Jeg visste nok hva de het da.
Men jeg kan ikke huske noen av dem nå.
Den første tror jeg var en-
-kort fyr med buskete øyenbryn som vokste på kryss og tvers.
-Ja, en Mr... -Jeg husker ham ikke.
Men vi må ha navnene i arkivet.
Og så var det en høy fyr med en...
Jeg husker at han gikk langsomt og foroverlent.
Og hadde han ikke parykk, eller noe?
Ja! En liten tupé foran!
-Ja. -Det var Mr. Lamarca!
-Ja. Det var ham. -Lamarca! Det stemmer!
Han var her første halvdel av sommeren.
Den tredje var en høy fyr, en tidligere bokser.
Du husker ikke navnet på noen av dem?
-Nei, det gjør jeg ikke. -De skrev i gjesteboka!
Vi lette bare på feil sted!
Var den lille mannen med store øyenbryn Mr. Molinelli?
Ja, jeg tror han het det.
Her er han. Og adressen hans. Og her er Mr. Lamarcas adresse.
-Er Mr. Lamarca her? -Hvem da?
-Lamarca. -Det var de som bodde her før.
-Vet du hvor de flyttet til? -Mr. Lamarca døde.
Og Mrs. Lamarca... Jeg vet ikke hvor hun er.
Det er tre måneder siden.
Vi leter etter Mr. Molinelli.
-De er i fjerde etasje, leilighet D. -Takk.
Kan du engelsk?
Hva? Hva sa hun?
Molinelli er død.
Der er alibiet vårt!
Det er perfekt!
Og fullstendig!
De finner den andre mannen. Den tredje.
Bokseren, vet du. Du husker vel ham? Og én er...
Én er jo nok.
Det er min skyld at dette hendte. Disse visdomstennene.
Jeg visste jeg ikke burde latt deg gå dit.
Men likevel gjorde jeg det.
Det hele var bare uheldig, Rose.
Jeg lot deg gå dit-
-for å låne penger for meg, og så skjedde dette med deg.
Vi har hatt gjeld tidligere fordi jeg ikke har kunnet takle ting.
Du har måttet låne penger av slektninger og finansieringsselskapet.
Og nå vil vi stå i gjeld til O'Connor.
Bare fordi jeg ikke kan styre økonomien.
Jeg har sviktet deg, Manny.
Jeg har ikke vært noen god hustru.
Det er da vrøvl.
Du har vært den beste noen har hatt.
Du bare våser, Rose.
Du kan tenke deg hvordan det føltes å finne ut-
-at både Lamarca og Molinelli var døde.
Som om noen arrangerte saken mot oss.
Men siden det hendte, hendte det.
Det var en til som spilte kort med oss. Og Mr. Ferraro og hans kone-
-vil hjelpe oss med å finne ham. Og vi skal finne ham. Ikke sant, Rose?
Ja, det var...det var uflaks.
Men vi lar ikke det stoppe oss.
Dere må granske hukommelsen og finne andre vitner.
Finn den tidligere bokseren, om mulig.
Vi kan iallfall bruke Ferraros som karaktervitner.
De lovet å hjelpe oss på alle måter-
-med hotellets gjestebok og alt de kunne huske.
-Ikke sant, Rose? -Jo da.
Dere vet jo at det er aktors jobb-
-å knuse alibiet ditt, hvis mulig.
Han vil ha identifikasjonsvitnene.
Og de vil sverge på at du er raneren.
Jeg tror nok at dere må dra tilbake til Cornwall-
-og grave opp mer fakta som støtter historien deres.
Så til denne andre datoen-
-den 18. desember.
Kan noen av dere huske noen hendelse-
-som kan være til nytte for oss?
-Den 18. desember? -Jeg var ikke så mye ute-
-før jul. Jeg hadde tannpine-
-og kjeven var så hoven at jeg ikke hadde lyst til å jobbe.
Jeg jobbet på klubben, men var ikke ute av huset ellers.
-Var det lett synlig? -Ja da. Gutta i orkesteret-
-spøkte med det hele tiden. -Hvor lenge varte det?
-To uker før jul. -Var du hos tannlegen?
Ja, flere ganger.
Kan han bekrefte det?
Hadde du ranet forsikringsselskapet den 18. desember-
-ville de sett det hovne ansiktet.
-Så avgjort. -Ja da.
Men dette ble ikke nevnt av noen av pikene som identifiserte deg.
Ja da. Jeg tror nok vi kan gjøre noe ut av dette.
Og Rose kan jo også vitne om det.
Ja da.
Jeg antar det.
Ja, jeg...
Denne hovne kjeven din er noe jeg kan jobbe med.
Har du tannlegens navn?
Jeg har det et sted. Jeg ringer deg når jeg kommer hjem.
Jeg skal hente en håndskriftekspert. For din skrift-
-og skriften på ranslappen-
-må sammenlignes, så forskjeller kan påpekes.
Jeg vil at dere skal tenke på Cornwall en gang til-
-når dere kommer hjem. Prøv å få den bokserens navn.
Prøv å huske alle andre detaljer.
Da ses vi igjen i overmorgen?
-Ja, sir. -Bra.
Rose?
Adjø, Mrs. Balestrero.
Vi skal vinne denne saken, vet du.
Adjø.
Er dette vanlig?
Nei. Jeg forstår det ikke.
Jeg tror du bør la en lege se på henne, Manny.
Jeg tror jeg skal det.
Med en gang, mener du?
Jeg vet ikke. Jeg er ikke lege.
Men jeg vil si at hun er svært syk.
Rose? Det er nesten morgen. Har du ikke lagt deg ennå?
Nei.
Det er kjølig her, skatt.
Du burde sovet for lenge siden.
Jeg...får ikke sove.
Rose. Dette er den andre natten jeg kommer hjem og du er våken.
Og ikke spiser du heller.
Dette er ikke riktig.
Bør du ikke gå til legen?
Det feiler meg ikke noe. Hvorfor skulle jeg gå til legen?
Vel...
Når noen ikke sover og ikke spiser-
-og mister interessen for alt, kan kanskje en lege finne på noe.
Vi kan ikke betale regningene vi har. Hvordan skal vi betale en lege?
Jeg har tenkt på rettssaken-
-og hvem som skal ha guttene imens.
Jeg ringte mor, og hun kan komme bort og bo her.
Hvis du vil det.
Rose...
De siste dagene har du... Det har virket som du ikke bryr deg-
-om hvordan rettsaken går.
Forstår du det ikke? Det hjelper ikke å bry seg.
Hva du enn gjør, har de fikset alt så det går mot deg.
Uansett hvor uskyldig du er-
-eller hvor hardt du prøver, vil de kjenne deg skyldig.
Vi skal ikke spille deres spill lenger.
Du skal ikke gå ut.
Du skal ikke gå på klubben.
Og guttene skal ikke gå på skolen.
Jeg har sittet her og tenkt på alt.
Vi skal låse dørene-
-og bli i huset.
Vi låser dem ute og holder dem ute.
Ja, kanskje det er det lureste.
Vi går ikke ut mer enn vi må, men-
-det er én ting vi bør avtale:
Om mor skal komme hit, eller om guttene bor hos henne.
Du vil ha barna ut av huset-
-fordi du tror jeg er gal, ikke sant?
Tror du ikke det?
Du er heller ikke så perfekt.
Hvordan vet jeg at du ikke er gal?
Du forteller ikke om alt du gjør.
Vet jeg at du ikke er skyldig? Du kan være det.
-Du kan være det! -Rose.
Rose.
Du dro-
-for å låne penger til en ferie.
Du gjorde det da vi ikke hadde råd til det.
Du har alltid ønsket å kjøpe ting nå.
Jeg har sagt du må la være.
Jeg har sagt at det ville hope seg opp til vi ikke kunne betale.
Det har hopet seg opp.
Og så har de strukket seg inn utenfra-
-og gjort dette mot oss.
Det vil knuse oss. Du kan ikke vinne!
De ødela alibiet ditt.
De vil sørge for at de kan knuse oss-
-og det vil de klare! De knuser oss!
Det er sant, Manny.
Det er noe galt med meg.
Du må la dem plassere meg et sted.
Hva får deg til å tro det?
Folk har hatt tro på meg, og-
-jeg har sviktet dem.
Men slik har det vel ikke alltid vært?
Nei, det har vel ikke det.
Når følte du dette første gang?
Da min mann ble arrestert.
Da visste jeg at jeg hadde sviktet ham.
Hvordan visste du det da?
Jeg merket det.
De ville gi meg en lærepenge.
Tenkte de på Manny eller på deg?
Nei. De ville straffe meg-
-fordi jeg hadde sviktet ham.
Jeg gjorde alt galt.
Arresterte de ham ikke fordi de trodde at han var skyldig?
Nei da. De visste at han ikke var det.
Jeg var den skyldige. De var ute etter meg.
De var ute etter meg, og de vil ta meg.
Det er ingen vits i å prøve.
Det er nytteløst.
Hva er nytteløst, Mrs. Balestrero?
Alt, vel.
De kommer mot meg fra alle kanter.
Og det er ingen vits.
De vet at jeg er skyldig.
Hva feiler det Rose, doktor?
Er det sinnet hennes?
Ja, det er det, Mr. Balestrero.
Hvor alvorlig er det?
I øyeblikket er sinnet hennes formørket.
Hun ser ingenting som det er.
Og hun gir seg selv skylden for alt.
Men hun kunne ikke klandres for det.
Selvsagt ikke, men det tror hun.
Og hun tror så sterkt på det-
-at det formørker hele verden for henne.
Hun ser store, lurende farer overalt.
Og hun tror at hun har sendt dem mot deg.
Det er et velkjent mønster i det hun gjennomgår.
Hun er begravd under et slags skred-
-av frykt og skyldfølelse.
Hva kan vi gjøre, da?
Det beste er å plassere henne i et kontrollert miljø-
-der hun kan få medisinsk behandling.
Mener du en institusjon?
Den må bli valgt omhyggelig-
-og gi henne rolige omgivelser.
Og den typen hjelp hun trenger for å finne veien ut-
-av disse redslene hun er i.
Hun kan vel ikke-
-være hjemme hos oss?
Ikke hvis du tenker på henne-
-og på å gi henne en sjanse til å bli frisk.
Jeg kan bare ikke tro at Rose...
Jeg kan ikke slippe henne fra meg.
Hun holder til i en annen verden enn oss.
Et skremmende landskap som kunne vært-
-på den andre siden av månen.
Og jeg er ikke der?
Du er der, og barna er der.
Men ikke på den måten dere virkelig er.
Dere er grusomme skygger som sier hatefulle ting.
Hun vet at hun befinner seg i et mareritt.
Men det hjelper henne ikke.
Hun klarer ikke å komme ut av det.
Er det uhelbredelig?
Ingen tilfeller er uhelbredelige.
Jeg vil at hun skal få det beste.
Det som er best for henne.
Her er vesken din, skatt.
Kom nå, skatt.
-Mr. Balestrero? -Ja.
Dette er min hustru.
Det er nok best om du tar farvel her, Mr. Balestrero.
Far vel, Rose.
Far vel.
Kan du være så snill å bli med oss?
Rose?
Christopher Balestrero, vær så snill å reise Dem.
Disse personene er innkalt her i dag som jurymedlemmer-
-for å ta stilling til Deres tiltale-
-som gjelder to tilfeller av forsettlig ran-
-tre tilfeller av forsettlig grovt tyveri-
-og to tilfeller av forsettlig væpnet overfall.
Når de tas i ed, og før de tas i ed-
-kan De bli hørt. Sitt ned, takk.
Og så, mine damer og herrer-
-skal vi høre fra en annen ung dame fra forsikringsselskapet.
Hun heter Constance Willis.
Hun vil identifisere ham hinsides enhver tvil, mine damer og herrer-
-som den samme mannen som var hos forsikringsselskapet-
-den dagen ranene skjedde.
Dere vil også få høre fra Alice Dennerly-
-enda en ung dame som jobber for forsikringsselskapet-
-og som vil vitne for å bekrefte Miss Willis' vitneforklaring.
Og dere får høre fra betjentene som pågrep siktede.
Denne siktede innrømte overfor betjentene-
-at han hadde økonomiske vansker. Han måtte låne penger.
Ikke for å gå på veddeløpsbanen, men han måtte låne penger-
-for å betale bookmakerne i New York.
Han hadde problemer hos dem og måtte betale dem.
Og det han lånte, mine damer og herrer-
-kan ikke ha vært nok.
Dette er i grove trekk det aktoratets vitner vil forklare.
De vil hinsides enhver tvil utpeke denne siktede-
-som mannen som begikk ranene.
Mine damer og herrer, når dere har hørt og sett vitnene forklare seg-
-kan dere bare avgi én kjennelse-
-og den vil bli "skyldig etter tiltalen".
Takk.
Hvis det behager retten-
-herr juryformann, mine damer og herrer i juryen.
Dere har hørt, i detalj, hva siktelsen i saken går ut på.
Som statsadvokaten har sagt-
-er en siktelse bare en beskyldning.
Jeg vil mye heller se bevisene i saken-
-komme fra leppene til vitnene-
-som vi vil høre under sakens gang.
For den siste analysen vil det jeg sier til dere nå eller senere-
-og det Mr. Tomasini har sagt og måtte si til dere senere-
-ha liten eller ingen betydning for saken.
Dere må avgjøre saken ut fra forklaringene-
-fra leppene til vitnene som forklarer seg foran dere.
En tiltalt er, etter USAs rettssystem-
-ikke forpliktet til å bevise noe.
Han kan sitte stum og ikke si ett ord.
Bevisbyrden påhviler aktoratet.
Men under sakens gang skal vi få inn i retten-
-en rekke betydningsfulle borgere med plettfritt rykte.
Og jeg ber dere om å granske dem grundig.
Og å avgjøre, i lys av deres forklaring-
-hvorvidt Christopher Emanuel Balestrero er skyldig.
For fra leppene til disse vitnene-
-vil det bli godtgjort til deres tilfredsstillelse-
-at denne tiltalte, som står her i dag, beskyldt for forbrytelsene-
-faktisk ikke begikk noen av dem.
Jeg skal be dere ta i betraktning hva som er sannsynlig i saken.
Og jeg skal be dere om at når bevisene er kommet-
-må dere vurdere om ikke dette er et tragisk tilfelle-
-av identitetsforveksling.
For på den 9. juli 1952...
Var det hele samtalen De førte med denne mannen?
Så vidt jeg kan huske, ja.
Han sa: "Ikke ring noen eller ring i noen klokker."
Jeg ga ham pengene.
-De ga ham 200 dollar? -Ja.
Hva gjorde han så?
Han forlot kontoret.
Og hva gjorde De?
Jeg gikk inn til distriktssjefen og fortalte om det.
Mrs. James. Kan De se Dem rundt i retten-
-og si oss om De ser den mannen som var på kontoret-
-den 9. juli i salen?
Ja, det gjør jeg.
Kan De komme ned og peke ham ut for oss?
Like der.
Kan De komme ned og legge hånden på skulderen hans?
La protokollen vise at vitnet kom ned fra boksen-
-gikk til et sted like ved den tiltalte-
-og la hånden på skulderen hans.
Skjedde det mer etter at De ga ham pengene?
Ja. Ann ble bedt om å gå til sin...
De mener Mrs. Ann James?
Ja, sir.
Mrs. James gikk til kontantskuffen sin-
-og ga ham også kontanter fra...
Før hun gikk til kontantskuffen-
-hørte De denne mannen si noe?
Ja. Etter at jeg hadde gitt ham alt fra min skuff-
-sa han at hun skulle hente alt i sin.
-Og hentet hun kontanter? -Ja.
-Ga hun denne mannen dem? -Ja.
Ser De denne mannen i rettssalen?
-Ja, sir. -Kan De komme ned-
-og legge hånden på hans skulder? -Unødvendig.
-Kan De peke ham ut? -Hvilken mann er det?
Herren som står der, med rødt slips.
-Står? -Sitter der.
Hvordan er han kledd?
Marineblå dress, rødt slips, hvit skjorte.
Nå, Miss Willis...
Er det ikke slik at de hadde vitne- konfrontasjon på politistasjonen?
-Det stemmer. -Hvor mange menn var med der?
Seks eller sju menn, tror jeg.
Og Christopher Emanuel Balestrero var blant dem?
Det stemmer.
Hva hadde han på seg?
Han hadde på seg frakk og hatt, tror jeg.
Var det noen menn i den påståtte vitnekonfrontasjonen-
-som De kjente fra før av?
-Jeg protesterer på "påstått". -Hva De nå vil kalle den.
Nei, jeg godtar det. Det er hans ordvalg.
-Hvor mange av dem kjente De? -Én.
-Og hvem var så det? -Mrs. James' mann.
Hva hadde Mrs. James' ektemann på seg den kvelden?
Brun frakk og brun hatt.
Kan De så, Miss Willis, fortelle juryen hvordan dette fungerte?
Hva skulle dere gjøre når det gjaldt å plukke ut den tiltalte?
Vi skulle telle og så si hvilket nummer han var.
Hvilket nummer hadde Mr. Balestrero?
Hvis De husker det. Si fra om De ikke gjør det.
Jeg er redd jeg ikke gjør det.
Husker De hvilket nummer Mr. James hadde?
Nei. Han flyttet seg for mye.
Hadde den første mannen på seg en frakk?
Så vidt jeg kan huske, var alle kledd likt.
Hadde den første mannen en frakk eller ikke?
Så vidt hun husker var alle kledd likt, sa hun.
Kan De huske omtrent hvor høy den første mannen var?
Hvis De vet det. Hvis ikke-
-får De si det. -Nei.
-Omtrent hvor tung var han? -Si det hvis De vet det.
-Hvis ikke, får De si fra. -Jeg vet det ikke.
Herr dommer? Trenger vi sitte her og høre på dette?
Retten vil avgjøre hva som er beviser, jurymedlem.
Retten er en edruelig dommer over hva som er det.
Når saken blir lagt i deres hender, skal dere dømme i dens fakta.
Dommer? Kan advokaten komme fram?
Ja, sir.
Hvis det behager dommeren, i lys av omstendighetene-
-i forbindelse med det som nettopp inntraff-
-anmoder jeg om at rettssaken blir annullert.
Anmodningen er innvilget.
Juryformann, mine damer og herrer i juryen.
Forsvarsadvokaten har rett til å anmode-
-om annullering, noe retten har innvilget.
Vi måtte anmode om det.
Det var ikke noe annet å gjøre.
Hva betyr det, Mr. O'Connor?
At vi må gå igjennom det hele på nytt.
-Alt sammen? -Alt sammen.
Vente på å få en dato, velge ut en ny jury-
-og undersøke vitnene.
Kan vi ikke bare fortsette?
Ikke etter det jurymedlemmet sa.
Vi må begynne på nytt.
Men vi har en like god sak som tidligere.
Vi har ikke tapt noe.
Vi må bare møte det om igjen.
Orker du det, Manny?
Jeg skal prøve, Mr. O'Connor.
Takk.
Det ville vært bedre å bli kjent skyldig.
Det er som å bli sendt gjennom ei kjøttkvern.
Én gang er ikke nok. De må gjøre det om igjen.
Men det hele er min egen feil.
Jeg har vært en idiot.
Dere vil ha det bedre uten meg.
Ingenting er din skyld, Manny.
Du har bare hatt uflaks. Det kan skje med hvem som helst.
Ja. Hva kan jeg gjøre?
Har du bedt?
Ja.
Hva ba du om?
-Jeg ba om hjelp. -Be om styrke, Manny.
Jeg skjønner ikke at noe kan hjelpe hvis jeg ikke har litt flaks.
Noen begikk de ranene. Hvor er han?
Kanskje han alt soner for noe annet-
-i en annen delstat. Kanskje vi...
Han blir aldri mistenkt for noe han har begått i vårt nabolag.
Jeg bønnfaller deg, min sønn. Be.
Jeg må gå på jobb.
En halvkilo skinke, takk.
-Hva er det? -Dette er en pistol.
Gi meg pengene fra kontantskuffen.
Hvilke penger?
Ikke så hissig, dama.
Det der vil ikke hjelpe deg.
Ikke kom i nærheten av meg!
Ligg unna!
Jeg har aldri gjort noe sånt før!
Slipp meg! Jeg har unger! Jeg har ikke gjort noen noe!
-Politiet? Vi har en fyr her. -Jeg gjorde ingen noe!
Prøvde å rane butikken.
Ja da. Vi kan holde på ham.
En til betjentene, førstebetjent.
Rett fram.
Manny? De vil ha deg bort til politistasjonen i 110. distrikt.
Hva er det?
De har fått tak i den rette mannen. Alt skal bli bra igjen.
Manny.
-Nå går det fort. -Hva er det, Mr. O'Connor?
-Hvor fant de ham? -De har ham.
Nå, Miss Willis. Begynn å telle fra høyre.
Når du kommer til mannen du gjenkjenner-
-stopper du på nummeret.
-Er du klar? -Ja.
Ja vel. Sett i gang.
En, to, tre, fire.
Er du sikker på at det er ham?
Ja!
Det var alt. Takk.
Alt i orden, Manny?
Alt i orden.
Jeg gleder meg til å...
Denne veien.
Aner du hva du har gjort mot min kone?
Vent her på meg.
Ransmistenkt renvasket av "dobbeltgjenger"
Rose.
Vennen min. Det hele er over.
De har tatt mannen som begikk ranene. Alt er over, skatt.
Det er Manny, Rose. Han er her for å besøke deg.
Jeg vet det.
Kan du fortelle de gode nyhetene om igjen?
Ja, selvsagt.
Det er slutt på rettssaken, Rose.
De vet at jeg ikke er skyldig. De har tatt ham.
De vet at jeg er uskyldig.
Vi kan begynne livet på nytt.
Vi kan begynne et annet sted, hvis du heller vil det.
Vi har fantastiske venner, Rose.
De har støttet oss gjennom alt.
Mr. O'Connor, Stork Club-
-og menneskene oppe i Cornwall.
Ikke se bort fra meg, Rose.
Ja vel.
Rose, vennen min. Jeg elsker deg.
Det fæle marerittet vi har gjenomgått, er over nå.
Det er bra for deg.
-Bra. -For deg også, Rose.
Det er ikke bra for meg hvis det ikke er bra for deg.
Hjelper det ikke deg?
Nei.
Er det noe jeg har gjort, Rose?
Er det noe du ikke kan tilgi meg?
Nei. Det er ingenting du har gjort.
Kan jeg hjelpe deg, Rose?
Ingenting kan hjelpe meg.
Ingen.
Du kan gå nå.
Vil du ikke bli med meg hjem?
Det har ikke...
Det har ikke noe å si hvor jeg er.
Hvor noen er.
Hva skal jeg gjøre, vennen min?
Jeg har ingenting uten deg.
Guttene ber hver kveld om at du skal komme hjem.
-Vi trenger deg. -Din mann skal gå nå-
-Mrs. Balestrero.
Kunne du ikke snakke med ham? Han hadde gode nyheter.
Det er bra for deg.
Du kan gå nå.
Men kom tilbake.
Jeg håpet vel på et mirakel.
De skjer. Men det tar tid.
Rose?
Hun hører ikke på deg nå.
To år senere kom Rose Balestrero ut av sanatoriet, fullstendig frisk.
l dag har hun et lykkelig liv i Florida med Manny og de to guttene.
Og det som skjedde, virker bare som et mareritt - men det skjedde...
Vi takker Mr. Sherman Billingsley for hans vennlige medvirkning-
-ved at han lot deler av filmen bli fotografert-
-på Stork Club i New York.